Гаспар Хил Поло
Песен за Нерея
Откъс

Превод от испански: Александър Муратов, Атанас Далчев, 1978

chitanka.info

Песен за Нерея[0]

Радостно във равнината,

дето със вода искряща

Гвадалавиар[1] се мята

и напущайки нивята,

данък на морето плаща,

Галатея[2] възгордяна

къмто Лисио[3] студена

крачи буйна и засмяна

по брега, заливан с пяна

от вълната разярена.

Раковини тя чудесни

сбира в бляскавия пясък,

пей и звучните й песни

екват, на вълните бесни

елени с веселия плясък.

Гръд на вятъра излага

и вълните полудели

зърне ли да идат — бяга,

а не смогне ли веднага,

мокрят й нозете бели.

Лисио, на който равен

няма в мъката му жарка,

с вопъл изведнъж сподавен

гледа подскока забавен

на красивата овчарка.

Но теглото си сравнил

с веселбата й, овчаря,

влюбен в образа й мил,

с глас покорен и унил

тъй тогаз я заговаря:

„Не играй, богиньо драга,

със вълните разгневени;

и да ти се нрави, бягай

от разбунената влага,

както бягаш ти от мене.

Спри, заклевам те в небето,

виждаш колко се вълнувам!

Не измъчвай ми сърцето,

видя ли те до морето,

от Нептун[4] те аз ревнувам.

Не събуждай грижи морни

и тревоги, и обида,

че са личбите безспорни:

днес не съм ли твой изгорник,

ще ти бъда, щом те видя.“

[0] Нерея — дъщеря на Дорис и Нерей, която отмъщава на брата си. В случая девойка, която в книга трета на пасторалния роман „Влюбената Диана“ пее същата песен. ↑

[1] Гвадалавиар — това е река Турия в Испания, която в горното си течение се нарича Гвадалавиар. Влива се в Средиземно море при град Валенсия. ↑

[2] Галатея — нимфа, обичана от Полифем, която го изоставя заради пастира Асис. Гигантът си отмъщава, като премазва своя съперник върху една канара. ↑

[3] Лисио — поетично име, с което поетът сам се назовава. ↑

[4] Нептун — бог на морето. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.